Portugal 1809. Napoleon Bonaparte styr Europa.
Hans bror Joseph sitter på Spaniens tron.
Sir Arthur Wellesley, snart lord Wellington, har intagit Oporto.
Nu vilar han sina trupper innan han ska avancera in i Spanien.
Givakt! På axel gevär!
Skyldra gevär!
Översättning: Samuel Andersson www.primetext.tv, 2006
- God morgon, Hogan. - God morgon, sir Arthur.
Herregud! Det är sir Wellesley.
Sänk blicken.
Framåt!
Bättre sent än aldrig, Hogan.
- Vad heter ni? - Sharpe, sergeant.
Andra bataljonen, 95th Rifles.
Jag är mycket tacksam. Ni gjorde mig en stor tjänst.
Nu ska jag göra er en otjänst. Jag befordrar er, Sharpe.
Från detta ögonblick är ni löjtnant i 95th.
Major Hogan. Får jag presentera mr Sharpe?
Grattis. Bra val, sir.
Den stund jag såg honom sa jag: "Den mannen en boren officer."
Men han behöver en mentor, sir Arthur.
Höll händerna i styr, Hogan.
Hogan är en officer på min stab.
Er överste kommer informeras. Lätt tjänst tills skadorna läkt.
- Adjö, båda två. - Lätt tjänst, sir. Ska ske.
Så här är det. Lätt tjänst är att bli hånad av snobbar på staben.
Ska jag hitta nåt annat åt er?
- Så länge det är säkert, sir. - Så ska det låta.
- Ger bankirema inte med sig? - Tyvärr inte, sir.
Vi måste hitta Rothschild.
Jag vill föreslå att Sharpe följer med Dunnetts trupp.
Jag befordrar en man i dag och ni vill skicka bort honom direkt?
- Är ni helt hjärtlös? - Ja.
Vi behöver nån som tar befäl över Dunnetts prickskyttar.
Sharpe kommer trivas bättre i bergen än i mässen.
Ni känner till problemet, sir Arthur. "Inte en av oss."
Lawford, skicka in honom.
Löjtnant Sharpe.
Löjtnant Sharpe, sir.
- Var fick ni uniformen ifrån? - Major Hogan, sir.
- Vad är det, Sharpe? - Det är en shilling, sir.
Det är kungens shilling, Sharpe. Vårsista shilling.
London är försenad. Armén är pank och vi är skyldiga två månaders lön.
Nästa vecka blir det tre. Det är dåligt för moralen.
Mer av de spanska trupperna kommer att smälta bort.
- Vad gör ni när ni är pank? - Klarar mig utan.
Man lånar från en bank.
Vår bankir är Nathan Rothschild från London.
Hans bror James har banker från Wien till Lissabon under Nappes näsa.
För tio veckor sen gav sig James i väg från Wien med postväxeln.
Han skulle resa igenom Frankrike, Pyrenéerna och in i Spanien-
-och skulle träffa oss i Casa Antigua.
- James Rothschild dök aldrig up. - Men...
Säg inte att en bankman inte ska vara ute och resa i krigstid.
James är ingen kontorist. Han har gjort det här förut.
Vi vet att han kom till Torrecastro. Sen reste han söderut-
-och han är nånstans i de här bergen
- Vi ska skicka en patrull led av... - Dunnett
Major Dunnett. Det innebär att gå 160 km in på franskt territorium.
- Vill ni följa med, Sharpe? - Men...
I morgon reser jag i förväg. Det drar till sig mindre uppmärksamhet.
Jag hinner också kontakta mina spanska agenter som också letar.
Ett litet detachement Rifles kommer att färdas en dag efter-
-om jag skulle behöva hjälp.
Det är där ni kommer in. Ni ska ta befäl över prickskyttarna.
- Sir Arthur. - Mannarna får inte veta nåt.
Det är en hemlighet mellan er, major Dunnett och kapten Murray.
Vad som än händer måste en av er ta sig till Casa Antigua.
De har sitt läger fem kilometer norrut. De vill leva hårt.
De väntar er i gryningen. Ge det härtill kapten Murray.
Major Dunnett är en officer av den gamla stammen, Sharpe.
Han kanske inte samtycker till att jag gjort er till officer.
- Ja, sir. - Han kanske inte är så artig.
- Så ni måste vara det. - Sir.
Lycka till, mr Sharpe.
Richard.
Shillingen.
- Duger han, Hogan? - Duga eller dö, sir.
Teresa.
Handplockade män. De kanske ser hemska ut-
-men de är kungens bästa skyttar.
Vem där?
Löjtnant Sharpe, 95th Rifles.
Förlåt, sir. Jag såg det inte, sir.
- Vem är ni? - Jag är Isiah Tounge. Handplockad.
- Handplockad? Var är de andra? - I ladan, sir.
Man blir skjuten om man sover på sin post. Gör om det och jag skjuter er.
- Han kunde ha fått er skjuten. - Nej.
Major Dunnett gillar inte officerare som kommit upp från leden. Kom nu.
Jag vill se vad som händer när han väcker Harper.
Upp med er! Upp med er, era lata jävlar!
Upp!
Kom igen!
Guds välsignelse, min vän.
Ser ni inte att jag är officer, jävla träsktrampare?
Och jag är Napoleon Bonaparte.
Har nån sett den nye officeren? Major Dunnett bad mig hämta honom.
- Namn, grad? - Patrick Harper, handplockad.
Ni? Handplockad? Visa mig.
Vad är det här? Sprit? Sprit misshagar herren.
Ge mig flaskan så jag kan förstöra den.
En jäkla godtemplare.
Det är finkonjak, sir.
Ha en bra dag, Harper.
Vem tusan är ni?
Löjtnant Sharpe, sir.
- Det här är mina order. - Sharpe? Sharpe?
- Är ni mannen Wellesly befordrade? - Papperna är i ordning.
- Sharpe utmärkte sig. - Inte här.
Slåss med simpla soldater? Det duger inte.
Nej, sir.
Harper. Ni slog en officer. Det är arkebusering för det.
Jag väckte honom. De trodde att jag var en inkräktare. Det var mitt fel.
Säger ni det, så. Men vi håller på etiketten här, Sharpe.
En officer måste bete sig som en gentleman, även om han inte är det.
Vi marscherar om en timme. Bilda eftertrupp.
Full packning om fem minuter!
- Tiga är guld, Cooper. - Han sa väl inget.
- Märklig officer den där Sharpe. - Han är ingen riktig officer.
Men en riktig skitstövel.
- Namn? - Cooper.
- Var kommer ni ifrån, Cooper? - Shoreditch, sir.
- Yrke? - Jag var handlare.
- Med egendom och sånt. - Menar ni andras egendom?
- Ni. - Daniel Hagman, Cheshire. Tjuvskytt.
- Då är ni en bra skytt, Hagman. - Jag kan skjuta, sir.
Sätt i gång. Visa mig.
Ni har förstört kungens uniform.
Jag kan anmäla er för det.
- Nå? - Harris från Wheatley.
- Och tidigare? - Bacchus tjänare och skuldsatt.
Ni är en rumlare och odåga. Finns det nåt ni kan?
Jag kan läsa, sir.
- Isiah Tongue. - Jag vet. Var kommer ni ifrån?
- Jag vet inte. - Tala ur skägget.
- Jag vet inte! - Er familj?
Jag vet inte.
- Tidigare anställning? - Armén.
Bara armén.
Vad gör ni här, Harper?
Tjockskalliga irländare.
Så ni är handplockade?
Det var inte jag som valde er.
Minns det här. Jag känner er.
Jag har alltid känt er och er sort hela mitt liv.
Jag kan bara strida.
Om det är nån som väntar sig en lätt resa under kriget-
-är det dags att säga det nu.
Var säkra på er sak.
Okej. Inta er plats i kolonnen, med språng. Vänster om!
I handen - gevär! Marsch!
Halt!
- Det är den riktningen, sir. - Vi inväntar gryningen.
Sergeant Williams! Vi slår läger här.
Slå läger, grabbar!
Fletcher, Jones, Edwards! Hämta ved!
Morris och Brown tar vakttjänst! Höger vänster om, marsh!
Inte ni, Sharpe!
Ta upp era män på backen och rekognosera terrängen.
Ni hörde honom.
Vi har ingen riktig officer så de kör med oss som med kypare.
Ingen riktig officer.
Han verkar aldrig bli trött. Det är svårt att överrumpla honom.
Han var schysst mot dig i byn.
- Varför är du så arg? - Det är nåt som inte är rätt.
Han är inte glad över att vara officer.
Han kommer föra otur med sig, sanna mina ord.
Vi gör det i morgon.
I bergen.
Okej.
Ner!
Ner annars dödar jag honom.
Till mig!
Herregud.
Titta på engelsmännen som gömmer sig där borta.
Unge Perkins, sir.
Inte ett ljud.
Nej, nej.
Perkins. Vakta flaggan med ert liv.
Ja, sir.
- Ge aldrig upp, Perkins. - Aldrig, sir.
De kommer leta efter de där två. Upp. Rör på er.
Vi stannar inte förrän det blir mörkt.
Det är honom vi behöver.
En allierad tills vi kommer till Torrecastro.
- Ni skymmer ljuset, Hagman! - Ursäkta, sir. Det är kapten Murray.
Han är illa däran, sir.
Harris.
Räkna ut det här, Harris. Vart tänker den jäveln ta oss?
Jag är ledsen att jag är till besvär.
Ni gjorde bra ifrån er i dag, Sharpe.
Jag gjorde min plikt.
Vi är vilse och vi har förlorat Hogans spår.
Försök ta er till Casa Antigua.
Jag ska hitta det, sir.
Var inte för hård mot mannarna, Sharpe.
Hur kan jag säga det här utan att förolämpa?
Pojkarna gillar inte officerer som kommer från manskapet.
De vill att en officer ska vara privilegierad.
Han ska skilja sig från manskapet.
Vara av Guds nåde.
De ser er som en av dem. En av de fördömda.
Jag vet hur svårt det måste vara.
Förlåt. Jag vet ju självklart inte.
Jag försöker komma på några råd efter att jag är borta.
Ja, just det.
Få Patrick Harper på er sida.
Är det en order, sir?
Jag vill att ni tar mitt svärd.
- Om de ser att ni bär det... - Tror de jag är en riktig officer?
Nej, de tror att jag gillade er.
Tack, sir.
Vilken löjlig plats att dö på.
Kapten Murray är död. Begrav honom.
Och sen? Vi är vilse, eller hur?
Vi kommer att bege oss söderut mot Lissabon.
- Mina order är att fortsätta norrut. - Varför? Vad gör vi här?
Bad ni Dunnett eller Murray att förklara sig?
Nej, men de var officerare. Nu när de har dött kan man gå hem.
Vi går norrut till Casa Antigua i gryningen.
Fortsätt, Harper.
- Vi har pratat lite. - Vi?
- Jag och grabbarna. - Och?
Vi fortsätter inte norrut. Vi vill gå söderut.
Vad fan bryr jag mig om vad ni vill?
Var fan tror ni att ni är? Tror ni brittiska armén är en de...
Demokrati. Kommer från det grekiska ordet demos.
Håll käften, Harris.
Höger vänster om.
Jag ser att kapten Murray gav dig sitt svärd.
Han sa alltid att ett sånt svärd jagade skräck i fransmännen.
Vi ska gå söderut, sir.
- Vi vill att ni följer med. - Och om jag inte gör det?
Tänk om jag rapporterar er i Lissabon?
De skjuter myterister, Harper.
Det är bäst att ni följer med, sir.
Om jag går söderut så dödar ni mig.
Är det så det är?
Okej. Hämta min packning, Harper.
Irländska avskum.
Gör slut på honom!
- Harper! - Kom igen, Harper.
- Slå honom! - Du har honom!
Kom igen, Pat.
Kom igen.
Kom igen, mr Sharpe.
Vem tusan är ni?
Tillåt mig presentera, commandante Teresa.
Hon leder gerillan som kämpar mot fransmännen.
- Och vem är ni? - Major Blas Vivar. Greve av Matamoro.
Generalmajor i hans majestät Ferdinand den sjundes armé.
- Och ni, sir? - Löjtnant Sharpe, 95th Rifles.
Bara löjtnant?
De kanske inte befordrar er för att ni slåss med era män.
Den mannen är myterist, sir. Han ska skjutas i Lissabon.
Tongue! Bind honom och lägg honom i ladan.
Spanien och England. Vi är allierade.
Vad gör ni här?
Säg inte att ni är vilse 160 km bakom fiendelinjer, löjtnant.
Vi letar efter staden Casa Antigua. Det är allt jag kan berätta.
Vore ni fransman skulle ni berätta allt när jag använde min kniv.
- Men vi är allierade. - Har allierade hemligheter?
Älskande har hemligheter för varandra, men de älskar ändå.
Vi kanske kan hjälpa er.
Bra. Jag är på väg norrut mot Torrecastro.
Jag har viktiga dokument till de som kämpar mot fransmännen.
Casa Antigua ligger på vägen så vi kan slå följe under mitt befäl.
- Jag trodde att hon hade befälet. - Hon eskorterar mig genom bergen.
Jag har högst rang. Går ni med på att färdas under mitt befäl?
- Ja. - Era män verkar gå med på det.
- Frågar ni era män om råd? - Ja, men jag följer det inte alltid.
Gör inte ni det? Ni kanske bara slår dem tills de gör det?
Överenskommet, men bara till Casa Antigua.
Bra, vi marscherar om en timme. Vi måste skynda oss.
Den franske översten skickar ut spejare i gryningen.
Hur vet ni att det är en överste? Varför inte en kapten eller major?
Om ni inte såg på i går. Ni såg oss dö och gjorde ingenting.
Jag är ledsen.
Det är jag med.
Lyssna nu noga. Jag bestämmer här.
Inte de och inte Harper.
Jag har befälet. Ni följer mig.
- Kan ni franska, Harris. - Oui, je parle...
Det räcker. Jag vill ha två brädor och tjära.
Jag vill ha en lampa, ett halvkilo krut och ett halvkilo järnskrot.
Fatta posto, Cooper.
- Och Perkins... - Sir?
Gräv en bra grav åt kapten Murray.
Ja, sir.
Var försiktig. Han är väldigt klipsk.
Ja, men hans män gillar honom inte.
- Ut. - Kistan på hästen.
De släpper den inte med blicken.
Jag hörde att den skulle vara full av gamla dokument.
Det är den inte.
Många dokument blir mycket papper och papper är tungt-
-men de lyfter kistan som om den vore tjäderlätt, sir.
För ut honom, Tongue.
- Hur säger man håll er borta? - Defense d'entrer.
Följ med mig.
Be en kort bön, Tongue.
Ja, sannerligen.
Jag säger ja, sannerligen.
Ja.
Fransk spaningspatrull! Cirka en kilometer bort!
Uppställning!
Fransmän!
- Bravo. - Varför jagar översten er?
- Han jagar er. - En hel skvadron kavalleri?
En överste? Nej, de är ute efter er.
Varför? P.g.a. det som finns i kistan.
Varför? För att kistan är full av papper och översten läser mycket?
Är det därför?
Jag tror inte att ni eskorterar mig.
Jag tror att jag eskorterar er, amigos.
Perkins! Sätt fart på det här gamla öket! Sätt fart, pojk!
Rör på er, era jävlar!
Upp med er!
Jag räddade er för exekutionsplutonen, Harper.
Perkins säger att ni en gång var en vanlig soldat. En sergeant.
- Det var jag. - Märkligt
I Spanien måste en officer vara adlig. En caballero.
Rättfärdig och charmerande. En gentleman.
- Ursäkta. Inget sånt, miss. - Är det därför ni har problem?
- Sa Perkins det? - Ja.
Han sa att ni var en riktig skitstövel.
Han har rätt. Ni kan lika gärna få veta resten.
Min mamma var hora. Jag föddes på en bordell.
Jag växte upp på barnhem och hoppas dö i armén.
Men Perkins sa att ni räddade livet på general Wellesley.
Irländaren Harper säger att när engelsmännen vill hedra en modig man-
-så kallar de honom en riktig skitstövel.
- Du lyssnar på soldatskvaller. - Ja, det gör jag.
Vi har två öron, men bara en mun-
-så en bra ledare lyssnar dubbelt så mycket som han skriker.
Förlåt, mr Sharpe, men hon är torr som fnöske.
Hon fungerar alltid, så hon gör.
- Geväret länder er heder, Hagman. - Tack, mr Sharpe.
Olja, sir. Hemligheten är att vara generös med oljan.
- Det säger general Wellesley med. - Ja.
Jäkla knä. En gammal benskada. Regn gör det för jävligt, Hagman.
Det enda som hjälper för benproblem är brunt papper och fotogenolja.
Jag haren problematisk arm efter en dispyt med en fransk husar.
Fan. Det var vid slaget vid Vimeiro.
Sagda dispyt förlorade han-
-eftersom jag blåste skallen av honom.
Men det kliar gruvligt regniga dagar och inget fungerar bättre-
-än fotogenolja och brunt papper.
Hon är vacker, eller hur?
- Ja. - Har ni aldrig älskat en kvinna?
Nej. Inte utan att betala för det.
Hon är inte som nån kvinna ni har träffat.
Ni borde försöka glömma henne. Ni förstår...
...hon är inte längre en kvinna.
Hon var den bästa studenten i Salamanca.
Hon kom hem till sin fars ägor. Hon var ung, glad och hoppfull.
Hon läste böcker och spelade musik för sin mamma och sin syster.
Och hon skrattade medan hon väntade på att en adelsman skulle fria.
Fransmännen kom i stället.
Hon gömde sig och såg allt de gjorde. Hon såg dem göra hennes far blind.
Hon såg dem våldta hennes mor och syster Maria som bad att bli dödade.
De skonade hennes syster, men dödade hennes mamma.
Till sist blev även hon våldtagen.
När fransmännen gett sig av begravde hon sin mor-
-och vid graven svor hon en helig ed.
"Död åt fransmännen."
Hon spelar ingen musik nu och läser inga böcker.
Hon varken ler eller sjunger utan rider i bergen och jagar fransmän-
-och hoppas dö.
Men i dag såg jag henne le.
Hon log åt er.
Det krossade nästan mitt hjärta. För det tackar jag er.
God natt.
Den är för sorgsen. Jag ska spela en reel för miss Teresa. Salamanca!
- Vem där? - Sharpe, 95th.
Stig fram i ljuset.
Passera, vän.
Lediga, Cooper.
Får jag ställa en fråga, sir?
- Var lärde ni er slåss så ojuste? - På samma plats som ni, Cooper.
På lördagskvällarna i rännstenen.
- Ni är långt hemifrån, sir. - Det var inte mycket till hem.
Nej, sir, det var det inte.
- Var ni frivillig? - Inte riktigt, sir.
Jag blev ombedd att ta värvning av en domare.
Adjö till domare och jury
Och rättvisan och domstolen med
För de knöt mig till kung Georges armé
Så adjö till mitt England med
När jag över havet nu strövar
för att stå under rött, vin och blått.
För de gav mig kungens hårda avtal
så adjö till mitt England, adjö
- Vem släppte loss er? - Miss Teresa, sir.
- Vad har ni där? - Det är bara en liten fågel.
- Kommer den inte flyga sin väg? - Nej, den litar på mig.
- Men ni tänker sätta den i bur. - Det är kallt.
Den vet att den får mat i buren.
Jag trodde de gillade sin frihet.
Frihet att svälta är ingen frihet, sir.
- Var det därför ni tog värvning? - Kanske.
Det kan inte vara lätt att vara irländare med engelsk uniform.
Det är inte svårare än för er som går in i officersmässen i er uniform.
- Ni slåss ojuste. - Det gör ni med, sir.
- God morgon, miss Teresa. - God morgon, löjtnant.
God morgon, miss. Jag hoppas att ni sov gott.
Jag sov säkert. Tack.
Där har ni en kvinna som är värd att slåss ojuste för.
Den där mannen är en fånge.
De ska till Casa Antigua.
- Känner ni lukten av fara? - Det luktar franskt kavalleri.
Hästsvett och sadelsvamp. De var här.
Nonsens. Casa Antigua är här framme. Mitt folk skulle ha varnat oss.
Rök.
- En brinnande by! - Min by.
Nej! Det kan vara en fälla. Är det här enda vägen dit?
Jag skickar ut spanare. Mina män är tränade för det här.
- Gör som han säger. - Copper. Skicka spanare! Snabbt.
Major. Ni får skydda er kista och Harper.
Teresa, ta med era män och kom med mig.
De har fått tid nog att ta kistan.
Harris!
Ni säger att ni är irländare. En fånge.
Varför skulle ni vara lojal mot de som tänker skjuta er i Lissabon.
Ni tog orden ur munnen på mig.
Jag kan hjälpa er. Ge mig kistan.
Visst. Okej.
Men vad Var 'pm?
- Ni kommer att bli rik. - Och om jag inte gör det?
- Då kommer ni att dö. - Ni har bäst argument hittills.
- Vilka är ni? Vad gör ni här? - George Parker, min fru Agatha.
Min niece Louisa. Vi är metodistmissionärer.
Finns det några fler av oss här?
Varför försöker översten locka er från kanjonen?
- Locka bort mig? - Ja.
Han sa till sina män att bränna ner byn för att locka er från kanjonen.
Kistan. Ni har förlorat kistan, major!
Jag ger er 100 guineas i guld-
-och säker resa till Amerika.
Amerika? Det vore trevligt.
Men kungen av England är skyldig mig en månadslön.
Jag skulle aldrig glömma att den jäveln är skyldig mig en shilling.
Skulle ni dö fören shilling?
Det var det jag skrev på för att göra.
- Då måste ni väl göra det. - Det är en bra dag för det.
Han har en musköt. Bara ett skott.
En av er kommer att dö.
Den andre får denna börs.
- Hela sanningen, Harper. - Det kom en märklig man.
Han hade med sig två andra. De bad att få kistan.
- Och? - Det blev lite gräl.
Ni har krutskador i ansiktet, skyttesoldat Harper.
Det skvallrar om ett halvladdat gevär. Ett vanligt misstag.
Förståeligt hos nyrekryterade som ibland skjuter i väg laddstaken.
Det är oförlåtligt hos en handplockad man.
- Det kallas att skjuta i förtid! - Ja, sir. Förlåt, sir.
- Uppställning, skyttesoldat Harper. - Ja, sir. Tack så mycket, sir.
Vänta. Vill ni inte få en utmärkelse från er officer?
Det fick jag. Han sa uppställning.
Löjtnant Sharpe. Ni borde ta befälet.
Skydd!
Han är er upp i dagen.
- Är det nåt ni vill berätta? - Vad är era order?
Öppna kistan och berätta vad som pågår.
Inte förrän vi nått Torrecastro.
- Jag ska träffa nån i Casa Antigua. - Och om de inte är där?
Era landsmän behöver ert beskydd till Torrecastro.
Självklart. Som befäl åker jag i vagnen.
Precis som en riktig officer.
Min farbror hade efterlämnat ett arv vigt åt att sprida metodismen.
På Irland var ordet väl utbrett så det blev Spanien.
Så här är vi. Jag och mrs Parker sår fröna.
- Röker metodister? - Det är för mina lungor.
Han sover.
Förlåt.
Förlåt, jag kan inte.
Inte än.
Förlåt.
Rifles!
Ladda.
Nu vet jag varför de tjänar livet ut.
Köttet i klostret är lite papistiskt för min metodistsmak.
Abboten är cisterciensmunk, men ändå civiliserad.
En skål. Död åt fransmännen.
- Död åt fransmännen. - Död åt fransmännen.
- Varför dricker ni inte? - Jag har aldrig gillat den skålen.
Jag är soldat, inte mördare.
En ny skål. För en säker resa till Torrecastro.
- För Torrecastro. - Ja.
Lovar ni att inte skratta om jag berättar en historia om Torrecastro?
Jag älskar historier.
Ni har en spanjors själ.
Ursäkta mig. Plikten kallar. Jag måste ordna vaktposter.
Ursäkta mig, mina damer.
Varför har ni klänning? Snyggt.
- Ge mig er dyrk, Cooper. - Skulle nån se mig med sånt?
Det gjorde de, men när du släpptes från fängelset skaffade du nya.
- Får jag tillbaka dem, sir? - Lita på mig.
Det är svårt att lita på nån som vill låna en dyrk.
Så ni kunde inte vänta till Torrecastro?
Nåväl, ni ska få höra berättelsen.
För 1000 år sen svepte muslimerna genom Spanien på väg till Rom.
Mina förfäder höll stånd i bergen vid Torrecastro.
De var många och vi var få. Vi dog.
I solnedgången bad min förfader till Santiago, Spaniens skyddshelgon.
Santiago kom. Han kom med blodets flagga och ett skinande svärd.
Han dödade flera tusen av angriparna. Vi doppade hans flagga i blod-
-och ropade: "Santiago! Åskans barn. Stridens barn."
Gonfalon. Blodets flagga har funnits i min familj i 1000 år-
-om vi behövde få Santiago att hålla sitt löfte.
- Vilket löfte? - Att komma om Spanien invaderas.
Så fort vi hissar hans flagga över Torrecastro.
- Kom till saken, major. - Det är en liten fransk garnison där.
Folket i stan känner till legenden. De tror på den i hemlighet.
När vi hissar flaggan kommer folket att göra uppror mot fransmännen.
Göra uppror för en trasa på en pinne? Ar ni galen?
Det är en legend, mr Sharpe, och folket tror på den.
Så fort Gonfalon vecklar ut sig kommer Santiago med eld och svärd.
Men det tar tid att hissa flaggan och innan den har hissats...
- Kommer fransmännen med sina sablar. - Precis.
Det är därför vi behöver er. Hjälper ni oss att hissa flaggan?
Ni ljög för oss, major, och ni, miss.
Ni tog upp oss och vi marscherade med er.
Vi stred för er. För vad?
Fören vidskepelse? Fören trasa i en påse?
Inte en trasa. Spaniens sista flagga.
Fördöme er och er trasa, sir.
Min trupp marscherar söderut i gryningen, sir.
- Godnatt, miss. - Löjtnant, Sharpe!
Förvånad över att se mig? Ni har gjort ett bra jobb-
-men i gryningen vill jag att ni med hjälp av min agent, Teresa-
-intar Torrecastros kyrka och håller den-
-tills major Vivar har hissat Santiagos gonfalon över den.
Inta Torrecastro med sex man och några spanjorer?
Det går inte. Får jag påminna er om vårt huvuduppdrag?
- Att hitta en saknad gentleman. - Inte nu, Richard.
Vårt uppdrag är Torrecastro.
Spanien är en sovande tiger. Om Torrecastros folk gör uppror-
-kommer chocken att skaka hela Spanien. Fortsätt
Göra uppror? Tror ni verkligen att män kommer dö fören trasa?
Det gör ni. Det gör ni.
Richard! Jag visste att du inte skulle komma för en vidskepelse.
Jag är som du. Jag tror inte på oskulder, men jag tror på Spanien.
Jag fick välja mellan Spanien och dig. Jag hade inget val.
Ni gjorde er plikt. Nu måste jag göra min.
Skydda honom så ska jag tända ett ljus i Torrecastro.
Varför sa ni inget tidigare?
Hans börda är stor nog och det skulle förstöra hans upptäcktsresa.
Förladdning, kolven i marken.
Häll krut i pipan, spotta ner kulan, stoppa ner den med tummen.
Dra laddstaken, tryck ner den, stoppa tillbaka den.
Ni sökte mig.
Teresa haren plan som kan förbättra våra odds.
Jag vill veta vad ni tycker. Ni får avgöra.
Berätta.
Torrecastro har starka försvarsverk.
Vi kan inte anfalla utifrån, men det måste finnas en väg in.
Jag går in i förväg. Som spanjor kan jag hitta den.
- Nej. Jag förbjuder det. - Lugn, gosse.
Jag sa att du skulle få bestämma. Att du skulle få sista ordet.
Glöm det.
Förbjuder det? Vem tror han att han är?
Vem tror han att jag är?
God kväll, sergeant Harper.
- Gör ni mig till sergeant, sir? - Hämta nål och tråd.
Jag behöver en sergeant i gryningen.
- Jag blir aldrig en riktig sergeant. - Jag blir aldrig en riktig officer.
Det blir ni, sir. Ni blir en bra dödande officer.
- Dödande officer? - Jag trodde att ni kände till det.
Det finns två sorters officerer. Dödande och mördande officerer.
Dödande officerer är de som får en dödad av misstag.
Mördande officerer är galna typer som fåren dödad av en anledning.
För ett skäl, ett land, en religion eller t.o.m. för en flagga.
Ser ni major Hogan? Det kallar jag en mördande officer.
- Teresa! - Nog är han en mördande officer.
- Jag önskar att jag var där nere. - Det gör jag med.
Men vår första plikt är att skydda mrs Parker.
Det är min tjej Teresa.
Jesus!
Nej!
Mr Sharpe, sir.
Löjtnant Sharpe, 95th Rifles.
Överste De L'Eclin. Jag har äran att ha befälet över stadens garnison.
Får jag presentera hans excellens greven av Matamoro.
Ni känner min bror, major Blas Vivar.
Jag har äran att känna greven.
Grevetiteln är omtvistad mellan oss liksom hela Spanien.
Varför? Ni är spanjor. Varför strider ni mot ert land och er bror.
Politik. Jag är en afrancesado, nån som stöder Frankrike.
- Varför? - Bonaparte bringar förnuft.
Det finns två Spanien. Min brors är ett kloster. Tystnad och vidskepelse.
Mitt Spanien är ett hov med vetenskap.
Vad skulle ni välja om ni var spanjor?
Jag är varken munk eller prins, så jag skulle välja en krog.
Ni har 30 minuter på er att ge upp.
Jag föreslår att ni ger mig ert svärd och ber era män lägga ner musköterna.
Vi använder inte musköter. Vi använder gevär.
Mina män är bra skyttar. De kallas handplockade och de missar aldrig.
Jag kommer att hindra er, men många kommer att dö för en vidskepelse.
Tio minuter, mina herrar.
Tio minuter.
Hagman!
- Den fräcke fan. - Var, Cooper?
Vänster, klockan tre.
Santiago, Spaniens skyddshelgon, stå vid de utvaldas sida.
När du begraver mig... Inga präster.
Min bror.
Santiago!
Så ska det se ut!
- St James! - Santiago!
De L'Eclin.
Skjut inte! Han är min.
- Vem var det som sköt? - Jag, sir.
Ge honom er, Harper.
Handplockad man, Perkins.
Ta emot ett råd, Perkins. Lämna tillbaka det.
På Hogans order höll jag Torrecastro tills ett uppror kom till stånd.
Jag ansåg min plikt vara uppfylld och återvände för att få nya order.
Ni skötte er mycket bra, Sharpe. Napoleon kommer bli ursinnig.
Huvuden kommer att rulla och moralen kommer att bli lidande.
Det är bara bra för nästa månad korsar jag gränsen-
-för att ge marskalk Victor en rundlig omgång.
Synd på James Rothschild. Han har väl lämnat landet.
- Tvärtom. - Han befinner sig i rummet.
Er bankväxel, sir Arthur. - Hur visste ni?
Nu luktade turkisk tobak. Den sort man inte får tag på i Spanien.
Ni rörde inte ert fläsk i klostret och ni talade jiddish i vagnen.
Ni är en gentleman.
Kände ni till flaggan, sir?
Jag visste att ni skulle riskera livet för lönerna-
-men jag kunde inte räkna med vidskepelse.
Det är dags att resa.
Tills nästa gång.
Nej.
- Sir Arthur är stormförtjust. - Säger ni det?
Ja, och jag har en befordran till förstelöjtnant i fickan.
Wellesley ska ta armén in i Spanien. Det blir hornstötar och högar av ära.
Håll dig till mig så ska jag hjälpa er fram.
- Ni hjälper mig till min död, sir. - Så ska det låta.
Bra gjort. Bra gjort.